Лондон, Англия
Казват, че ако искаш да видиш бъдещето,
трябва да погледнеш в миналото.
Преди смятах, че това са глупости,
но сега осъзнах, ...
че не можеш да избягаш от миналото.
Когато бяхме деца,
ти се заяждаше с най-големите копелета в парка.
Но аз бях този, който ги довършваше.
Почивай, братко.
Аз ще оправя последната ти сметка.
Погрижете се за брат ми.
Ако нещо му се случи, ще се върна за вас.
Вин Дизел Пол Уокър
Дуейн Джонсън Мишел Родригес
Тайрийз Гибсън Крис "Лудакрис" Бриджис
Джордана Брустър Джимон Хонсу
Подръж това.
Натали Емануел Кърт Ръсел
Джейсън Стейтъм и др.
БЪРЗИ И ЯРОСТНИ 7
Превод и субтитри » haskotoo
Дом, къде ме водиш?
Казват, че пътят те кара да се замислиш.
За това къде си бил… И къде отиваш.
Нищо ли не си спомняш от това тук? - Не е честно.
Знаеш, че не си спомням.
Какво точно искаш да ми покажеш?
Ето това.
Състезателни войни.
Идвали сме тук ли? - Идвали?
Ние ги измислихме.
Дръж я под 9,000 оборота.
Хлапето ще прегори буталата още след първите 200 метра.
Знаеш, че това не е в стила ми. Или карам, или умирам.
Какво ще кажеш да опиташ?
Готов ли си?
Знам, че ти си готова!
Старт!
Ти си момичето, за което се говори. Къде беше досега, Призрак?
Лети, какво ти става?
По дяволите. Все още има добър удар, братле.
Никога не си можел да поемаш удара.
Навярно си прав.
Радвам се, че се върна, човече. - Приятно ми е да те видя, Хектор.
Добре. Успяхме, Джак.
Успяхме. - Да, и как ще се измъкнем оттук?
Знаеш ли как да отворим, приятелче?
Здравейте. - Здрасти.
Разбира се. Опитвам да свикна с това.
Явно не сте за такава кола. - Не точно.
Дай пет, приятелче.
Благодаря ви, оценявам го. - Не се безпокойте, бързо ще свикнете.
От това се боя.
Първият път, когато го видях…
Намерих го за смешно.
Предполагам, че шегата е за моя сметка.
Какво правиш?
Нещо, което трябваше да направя преди много време.
Спри!
Погледни го, това е истината.
Денят, в който загубих паметта си.
Денят, в който Лети умря.
И се родих аз. - Не си умирала.
Знаеш ли колко ми е трудно, когато ме погледнеш?
Когато ме погледнеш и видиш 15 години спомени в мен?
Всички красиви моменти, които сме изживели.
Мога да ги видя в очите ти.
Не мога да ти отвърна със същото.
Нямам нищо. - Имаш мен.
Притежаваш само частица от мен.
Трябва да преоткрия себе си, заради самата мен.
Сбогом, Дом.
Полицейско управление на Лос Анджелис
Разочарован си, нали?
За какво говориш? - За последния арест.
Беше твърде лесно. Заподозреният дори не опита да избяга.
Всичко е наред. По този начин се калявам.
Също така ми даде възможност да подобря печатарските си умения.
Ужасен лъжец си.
Ще се видим утре, шефе. - До утре.
Не стой до късно. - Ще стоя, доколкото искам, жено.
Знаех, че ще го кажеш.
Елена!
Какво е това? - Препоръката, която поиска.
Наистина мисля всичко това, което съм написал там.
Благодаря за всичко, Хобс.
Взе да става твърде емоционално.
До утре, лека нощ. - Лека нощ, чао.
Само секунда.
Със сигурност не си от ИТ специалисти. По-добре започвай да говориш,
преди да ти начупя пръстите по шест начина и завра там,
където слънце не огрява.
Агент Хобс, нали?
Точно така. Последният мъж на Земята,
чиито компютър ще искаш да хакваш.
Спечели си танц с дявола, момче.
Арестуван си. - Както казах…
Тук съм за групата, която осакати брат ми.
Няма никаква група, беше само един човек…
И той стои пред теб.
Дамата беше права.
Ужасен лъжец си.
Проклети ИТ специалисти.
Хобс!
Следвай ме!
Елена!
Хобс?
Файлов трансфер - завършен
Добре, приятел, трябва да тръгваме или ще закъснеем.
Хайде!
Какво мислиш, хлапе?
Малко дрифт на паркинга в училище?
Къде е мама? - Горе е, ще дойде.
Ето така. Пази главата.
Дом, има пакет за теб. От Токио.
Токио? Да не би Хан да ми е пратил турбокомпресора?
Готово. Колите не летят, приятелче.
Тази тук явно лети. - Брайън в миниван.
Нещата се промениха. - Бори се, Дом.
Не иска да забележа, но бялата ограда е като котва за него.
Миналата нощ опитах да поговоря с него и знаеш ли какво ми каза?
Каза, че не му липсват момичетата и колите, а куршумите.
Остави го да се пребори. Дай му време.
Как ти звучи девет месеца?
Ще си имаме още едно бебе.
Не си му казала, нали?
Трябва да му кажеш.
Не искам да бъде разочарован от този живот.
С мен.
Никога не би се разочаровал.
Ти си най-хубавото нещо, което му се е случвало.
Благодаря ти.
Да? - Доминик Торето…
Не се познаваме, но и това ще се случи.
Залегнете!
Джак!
Счупена ключица и още две фрактури на крака.
Тази сутрин дойде в съзнание.
Първите му думи бяха: "Доведи Дом".
Там вътре е.
Добре ли си?
Добре съм. Чака те, да вървим.
Имам нещо за теб.
Файлът ти. - Благодаря.
Рискуваш живота и здравето си за света,
а в замяна получаваш желе и кофти предавания от 70-те.
От друга страна пък обтривките с гъба не са никак зле.
Татко. - Съжалявам, скъпа.
"Татко"?
Скъпа, искам да се запознаеш с някого. Той е…
Мой стар приятел. Кажи здравей.
Доминик Торето, нали?
Татко каза, че веднъж ти е сритал задника.
Внимавай с приказките, млада госпожичке.
Баща ти е на болкоуспокояващи.
Съзнанието му е замъглено. - Не мисля така.
Добре, достатъчно. Искам да отидеш с Елена, за да хапнеш нещо.
Двамата с Торето ще си поговорим.
Хайде, отиваме за бисквити. - Внимавай с приказките.
Кой ти причини това?
Помниш ли Оуен Шоу?
Човекът, заради когото потрошихме половин Лондон, за да го хванем.
Това е големият му лош брат. Погледни това.
Издирва се Декарт Шоу
Декарт Шоу. - Британски специални части.
Толкова добър, че няма правителство, което да иска да го наеме.
Момче за черните операции. - Още по-лошо. Създали са чудовище.
Смятали, че Шоу е необходимо зло, докато в крайна сметка…
…не решили, че е ненужен.
Преценили, че знае твърде много. Така се превърнал в тежест.
Пратили 20 елитни бойци от спецчастите да го "пенсионират".
Не са успели. - Случило се е преди шест години.
Оттогава Шоу е като призрак. - До този момент.
Как да го намеря? - Отговорът е - недей!
Убил е Хан.
За малко да убие семейството ми. - Опита да сложи и мен в чувала.
Ето защо, когато напусна това място, ще му се иска да не се раждал.
Но дотогава те съветвам да кротуваш.
Знаеш, че не мога да го направя. - Знам, Дом.
Затова сега ще ти дам съвет като брат на брат.
Свърши това, което искаш.
Намери кучия син.
Просто ми направи една услуга. - Каква?
Не пропускай.
Монте Кристи, Доминиканска република
Благодаря, че ни прие, Мандо. Надявам се да не е проблем.
Слушай, Дом искаше да ви опазя в Рио за два дни.
Това беше проблем. Изпраща ви в Доминиканската република,
това е ваканция. Ако някой тук ви закача, закача се с цялата страна.
Ще бъдете в безопасност.
Да, тук са. Взех ги от летището.
Почакай. Брат ти.
Дом? - Да, Мия, аз съм. Как е там?
При Мандо сме. Това място е като крепост.
Трябва да видиш Брайън отново като ФБР агент.
Превърна гаража на Мандо в център за наблюдение.
Ами ти? Разбра ли кой е бил?
Изглежда, че греховете ни от Лондон ни застигнаха до дома.
Как прие новината? - Не мога да му кажа.
Ако разбере за бебето, ще остане тук, а трябва да е до теб сега.
Наглеждай го, дръж го в безопасност. Върнете се заедно у дома.
Кажи на Брайън, че ще се видим в Ел Ей след два дни.
Къде отиваш? - Токио.
Ще доведа Хан вкъщи.
Все още е неясен мотивът за дръзкото нападение над офиса
на Дипломатическата служба за сигурност на САЩ,
преди по-малко от 36 часа.
Засега се знае, че заподозреният е проникнал на четвъртия етаж…
Добре ли си? - Да.
Този тип е безмилостен.
Ето защо Дом има нужда от теб.
Трябва да го намерите и спрете, преди да навреди на семейството ни.
Просто…
Прецаквал съм толкова неща…
Няма да си простя, ако прецакам и това.
Няма да го направиш. Вярвам в теб.
Вярвам в нас. Само това е от значение.
Обичам те, Брайън.
Обичам те, скъпа.
Обещай ми. След като приключим с това…
Без повече задачи, без повече врагове.
Върни се при нас. - Няма да те разочаровам, Мия.
Знам.
Токио, Япония
Шон, чуй това, братле.
Някакъв нов тип иска да се състезава с теб.
Не и тази вечер, Туинки.
Каза, че е познавал Хан.
Хан каза, че си бърз, но не достатъчно.
Кой каза, че американските мускули не могат да правят дрифт?
Каза ми, че оставил враговете си в огледалото за обратно виждане.
Никога не говореше много за това.
Винаги си е бил такъв.
Намерихме някой неща от катастрофата.
Не беше останало много.
Жизел.
Да.
Има още нещо.
Намерих това.
Сигурно е значело нещо за него.
Когато намериш човека, който уби Хан…
Какво ще направиш?
Няма думи, с които да се опише.
Казват, че тези, които живеят в сърцата на живите, не умират.
Но лежиш в този гроб, заради него.
Затова ще сторя същото с него.
Не искам повече погребения.
Първо Хан.
Сега Хобс е на легло.
Преследват ни.
Знаеш, че е някъде там и ни наблюдава, нали?
Надявам се. Това означава, че е наблизо.
Просто ми обещай, Брайън…
Без повече погребения. - Само още едно.
Неговото.
Не трябваше да пипаш семейството ми. - Казах същото на брат ти.
Подсилил си шасито.
Като да се боксираш с желязо в ръкавиците.
Не съм тук, за да си играем игрички. Виж, аз и ти…
Ние сме от различни светове.
Повярвай ми, виждал съм по-лоши неща от тези, с които си свикнал.
Навъртай се наоколо.
Ще стане доста лошо.
Да не очакваше уличен бой?
На земята!
Веднага!
Хвърли оръжието или ще те застрелям.
Спокойно, момчета, от един отбор сме.
Г-н Торето, тук съм по препоръка на наш общ приятел.
Г-н Хобс. - Кой, по дяволите, си ти?
Просто човек, г-н Никой.
Твърде голямо представление за г-н Никой.
Човекът, който изпрати общия ни приятел в болница…
Остави го просто да се измъкне. - Мисля, че току-що спасих задника ти.
Слушай, може ли да пуснеш моя човек? Започна малко да посинява.
Оценявам го.
Ето ги и тях.
Слушай, Дом, води се война между сенки и призраци като мен.
Ти и отборът ти влязохте в нея в Лондон и явно ви е последвала до дома.
Решението си е твое. Аз ще пийна бира.
Чувствай се поканен. Между другото, мога да ти хвана Декард Шоу.
Тайна оперативна база Ел Сегундо, Калифорния
Белгийска бира.
Ония монаси са си разбирали от работата.
Не знам за безбрачието, но всичко е в бирата.
Искаш ли? - Предпочитам мексиканската.
Информацията, която имаш, не само е подробна,
но и изключително любопитна.
Предимството на Шоу е, че е като сянка.
Изключително е добър в това да влезе и излезе от места,
оставяйки само трупове след себе си.
Той е всепризнат американски злодей.
Ще бъда честен с теб, не ми пука за Декард Шоу.
Искам теб, защото аз и ти можем да си помогнем взаимно.
Слушам те. - Наскоро военна компания,
водена от терорист на име Джаканде Моуз,
отвлякоха хакер, известен под името Рамзи.
Американците са обезпокоени от това по разбираеми причини.
Този Рамзи е създал нещо наистина интересно.
Покажете го. - Да, сър.
Кажи здравей на "Окото на Бога".
Може да хакне всичко, което е по цифровата мрежа.
Визирам всеки телефон, сателит, банкомат и компютър.
В същото време, ако тя има микрофон или лещи, ги използва, да те намери.
Проследяващо устройство. - На стероиди.
Позволи ми да ти разясня нещата. Отне ни почти 10 години,
за да заловим Осама бин Ладен, но с това…
Можем да го локализираме навсякъде по планетата за няколко часа.
В погрешните ръце, устройството може да бъде много опасно.
Но поради някои политически причини,
Всички спасителни планове, включващи някое правителство,
са строго забранени.
Затова имам нужда от теб. - А за какво си ми ти на мен?
Мога да си тръгна оттук, наслаждавайки се на останалата бира
и да оставя Шоу сам да дойде при мен. - Възможно е.
Как върви до момента? Един е мъртъв, друг в болница.
След това и въпросът с бомбата, която взриви дома ти.
Шоу живее в свят, в който не играе по твоите правила.
Харесва ти или не, от този момент ти също живееш в този свят.
Искаш да убиеш сянка? Първо трябва да я осветиш.
Ако ми намериш "Окото на Бога", имаш разрешение да го използваш,
за да хванеш Шоу. От плячка ще станеш ловец.
Няма да има място, където да се скрие от теб.
По-важното, ти и семейството ти…
Няма да ходите на повече погребения.
Намирате Рамзи, взимате "Окото на Бога" и хващане Шоу.
Това е пъкленият план.
След като ти дадох тази поверителна информация…
Какво мислиш, Торето? - Мисля, че вече знаеш отговора.
Добре. - Но ще стане по моя начин.
И моя екип. - Предположих, че ще го кажеш.
Затова си позволих да събера екипа ти.
Това е ненормално. Какво, по дяволите, става тук?
Хората ми предполагат, че Рамзи ще бъде транспортиран
с бронирани автомобили през планината Кавказ.
Преминат ли оттатък, губим Рамзи.
Нека разясним ситуацията. Пътят е един-единствен.
Ще бъде защитен от мини-армия, по миля от всяка посока?
Да, точно така.
Свърши ли? - Не, не съм.
Първо искате да проникна в полицейско управление, добре.
После искате да спра танк, не че съм щастлив от това, но успях.
След това брилянтната идея да свалим един от най-големите самолети в света.
Свалих го.
Нищо работа. Но това тук, приятели,
е най-глупавата идея, която съм чувал.
Забравих, че ти бе единственият, който свали самолета.
По-скоро свали само онова момиче - Денис. Помниш ли, на бала?
Сериозно ли, Брайън? - Напълно.
Дотам ли я докара? Опитва да ме отклони.
Писна ми всички, освен мен да взимат решенията.
Този път аз ръководя. Честно.
Ако ли не, не ме бройте. - Добре, Роман.
С какво разполагаш? - Нямах предвид сега.
Говорех за някакъв етап, когато… Няма значение.
Имах предвид други подобни, в даден момент.
Както когато… Няма значение.
Предлагам да е оттук. - Не мисля, че…
Не мисли, това е моя работа.
Добре.
Невъзможно е да го ударим там.
Това е най-сигурното място на картата.
Защо? Защото физически не може да преминете.
Именно това го прави толкова сладко. Не очакват да ги ударим оттам.
Неприятно ми е да го призная, но мисля, че този път има право.
Какво мислиш, Дом?
Тук. - Да.
Мисля, че имаме план. - Напълно погрешно мислене.
Харесва ми. - Виждаш ли, добър съм в това.
Добре. Как ще стигнем дотам?
Тедж?
Мисля, че имам нещо на ум.
Какво? Делегирам. Така правят добрите лидери.
Лидери.
Останах впечатлен, четейки файловете за отбора,
но сега, когато се срещнахме трябва да кажа, Дом…
Наистина е талантлив.
Считайте помещението ми за ваше кътче за игри.
Мисля, че ще намерите колите ни за привлекателни.
Отборът ви вече е пълен.
Ходих до къщата.
Търсих те навсякъде.
Изплаши ме до смърт.
Къде го намери?
В колата на Хан, оставено като съобщение.
Съобщение, на което смятам да отговоря.
Можеш ли да караш? - Разбира се.
Хан беше част и от моето семейство.
Брайън, ще ни трябва ново окачване, както и максимално сцепление.
Тедж, искам кола между това…
И това.
Това е доста броня, ще понатежи.
Ще те забави.
Този път не става въпрос само за скорост.
Всичко е наред.
От улицата съм, знаеш какво имам предвид.
Това е нищо.
Роман, хвана те шубето, нали? - Не.
Напротив. - Казах не.
Само възрастните могат да потискат чувствата си.
Ако ти се плаче, направи го.
Знаеш, че като приятел, съм загрижен за чувствата ти.
Ето защо взех предпазни мерки, като сложих памперси в жабката ти.
Ще може ли да млъкнеш, човече?
Виждал съм много луди работи, Дом, но това бие всичко.
Бъдете възможно най-внимателни. - Както винаги.
Бъдете внимателни и вместо кега с белгийска бира, ще сложа мексиканска.
Ще си направиш услуга.
Някой ще ми обясни ли отново ситуацията?
Планът беше твой, Ром. - Не, не беше.
Време е за полет, момчета.
Роман, имаш ли нужда от свеж въздух? Трябва да се покръстим,
защото ще стане доста напечено.
Добре, да действаме!
Тъкмо си мислех, че няма накъде да е по-забавно.
По дяволите!
Доста сме бързи!
Всички ли са добре? Всички ли успяха?
Трябва да им кажеш, че това не е за теб.
Не това е мисията ни. - Роум, време е да скачаш, човече.
Не мога да го направя. - Можеш!
Направи го или ще ти сритам задника!
Не мога да го направя, послушай ме. - Сега не е моментът.
Оставам с пилота, ще ви наблюдаваме и пазим отгоре.
Нямаме време! GPS-ът направлява парашута.
Няма нужда да правиш нищо!
Тедж! - Добре, Дом.
Съжалявам, че ви разочаровам, но оставам тук горе.
Съжалявам, че аз ще те разочаровам. - Какво?
Какви ги говориш?
Какво правиш?
Мразя те, Тедж!
Пригответе се! Близо сме до земята!
Хайде, кучко.
Тъчдаун, скъпа!
Готови ли сте? - Да.
Готов. - Добре, да го направим!
Ехо?
Измъкнете ме оттук!
Не към дърветата! - По дяволите.
Стой там, Роман, ще се върнем за теб. - Планът не беше такъв!
Планината Кавказ, Азербайджан
Имате само един шанс да ги ударите. Изгубите ли ги,
губите единствената ни информация за Рамзи,
както и устройството, което ще ви отведе до Шоу.
Това няма да се случи. - Тогава ще се видим на мястото.
Рамзи ще бъде в автобуса. - Да го направим!
Имаме си компания от четири коли, капитане.
Мамка му!
Тедж, щит! - Разбрано.
Добре, формация!
Непробиваема е, не можеш да ме докоснеш.
Удари я!
Оръдията. - Да, сър.
Разкарайте се от пътя!
Подсилени куршуми, минават през бронята.
Куката.
Брайън, Тедж, взривете я!
Спирачки.
Брайън, ти си на ход!
По-близо, Тедж!
Рамзи? - Стой далеч от мен!
Не ме докосвай! - Брайън, тук съм, за да те измъкна,
но първо искам да се успокоиш, нали? Ще ги срежа.
Сър, приближаващо неидентифицирано превозно средство.
Хайде, по-близо!
Трябва да скочиш! - Хайде.
Погледни ме. Ако не скочиш, ще умрем, разбра ли?
Хайде, скачай! Едно…
Две!
Хвани ръката ми!
Добре дошли на купона, г-н Шоу.
Лети, остани с Брайън!
Какво правиш? Това е лудост!
Опитвам да спася живота ти.
Пред нас има скала. Скала!
Мамка му.
Твърде бавен си.
Да!
Върнах се, кучки!
Добре ли си? - Благодаря ти.
Роман, върни се при другите. - А ти?
Не се тревожи за мен.
Трябва да призная, че съм впечатлен.
Бих искал да разбера името на мъжа,
който ми причини толкова неприятности.
Няма изход оттам.
Какво прави? Стана потенциална мишена.
Торето не е мишена. Хайде, Доминик.
Дай ни момичето и ще те пощадя.
Какво ще правиш?
Няма да е лошо да сложиш каската.
Прицелете се в мишената!
Какво си е наумил той?
Какво, по дяволите?
Насочени сме в грешната посока. - Мислиш ли?
Стреляйте по мой сигнал!
Интересно. - Три…
Две… - Дръж се.
Едно!
Огън!
Изглежда, че нашето демонче работи. - Има само един път в планината.
Къде е Рамзи?
Котенцето се събуди.
Не ми прилича на хакер. - Сериозно, и как изглеждат те?
Определено не така.
Знаеш ги какви са. С очила, своеобразни.
Целите им лица в пъпки от газираните напитки.
Повярвай ми, с такова тяло е невъзможно да седи зад компютър.
Как се чувстваш? Главата ли си удари?
Гадене, пищене в ушите? Не?
Къде ми е обувката? - Отлетяла е при разбиването.
Кажи ми, ако се почувстваш зле.
Не знам дали да ти благодаря, че ме спаси, или да те наритам,
задето скочихме от онази скала. - Да ми благодариш или да ме нариташ?
Защо не ни кажеш къде е устройството?
Изпратих го на приятел в Абу Даби.
Твърде лесно.
Същото каза и на останалите ли? - Не им вярвах.
Вярвам на вас. - Защо ще ни вярваш?
Дори не ни познаваш. - Знам достатъчно.
Бивше ченге, военен или нещо подобно.
Личеше, че си обучен.
Техникът, обиди се от хакерската забележка, естествено.
Алфа.
Г-жа Алфа.
Шегаджията. - Грешка.
Двойна алфа, мъжът мечта. Схващал ли?
Човече, седни си на задника-мечта.
Какво неуважение.
Животът е двоичен - нули и единици.
Група като вашата се крепи или на страх, или на лоялност.
А при вас не долавям и капка страх. - Впечатляващо, само още нещо…
Те не са женени. - Тя предположи всичко това,
а ти твърдиш, че не може да има двама водачи в една група?
За правителството на САЩ ли работите?
Имаме сходни интереси.
Тедж, уведоми ги.
Отиваме до Близкия Изток.
Дом, беше доста опасно, нали?
Близо беше, но свършихме работата.
Най-лудото е, че…
Липсваха ти куршумите.
Странно е, нали? - Брайън,
виждал съм да скачаш от влакове, от самолети…
Видях куража, който притежаваш, още щом те зърнах.
Знаеш ли кое е най-смелото нещо, което те видях да правиш?
Да бъдеш добър мъж на Мия.
Да бъдеш добър баща на племенника ми, Джак.
Всеки търси тръпката, но истинската е в семейството.
Твоето семейство. Крепи се на него, Брайън.
Абу Даби, ОАЕ
По-горещо е, отколкото си мислех. - В пустинята сме.
Не говорех за времето.
Това е жената, за която си заслужава да скочиш от самолет.
Разкарай се, човече, аз пръв я заплюх. Забелязах как ме гледа.
Да не би да каза "заплюх"? Да не си в четвърти клас?
Ти току-що излезе оттам. - За какво говориш?
Разкарай се. - Камък, ножица, хартия за нея!
Момчета, вие сериозно ли? Погледнете се.
Да не си изгубихте умовете? Не спирате да зяпате като невидели.
Преди две години се опитах да я спечеля и ме срита в топките.
Повярвай ми, не искаш да го правиш.
Рамзи! - Здравей, Сафар.
Имаш нови приятели. - Да, така е.
Трябва ми устройството, което ти пратих. Къде е?
Ще се зарадваш да разбереш, че го продадох.
Продал си го? - Чу ли това?
Помолих те да го пазиш. Защо го продаде?
Трябва да си го върнем.
Невъзможно. - Сафар, сложих нещо в него,
което е много важно. - Добре.
Добрата новина е, че е на сигурно място.
Лошата? - На твърде сигурно място.
Продадох го на един принц от Йордания, който живее ето там. Милиардер е.
Каза, че му трябва за неговия суперавтомобил.
Това вече ми харесва. Милиардери, суперавтомобили…
Кое я прави "супер"? - Максималната й скорост е 390 км/ч.
На всичкото отгоре е и бронирана.
Само на мен ли ми става патката от това?
Както и да е. - Къде я държи?
В апартамента си на последния етаж.
Защо, по дяволите, държи подобна кола там?
Защото е милиардер, приятелю. Може да прави каквото си поиска.
Утре е най-дългият ден от годината. Ще има следобедно парти.
Можеш ли да ни вкараш? - Разбира се, но…
Не и облечени така.
Какво? Нещо нередно?
Милиарди неща.
Но не и в момента.
Изглеждаш елегантно.
Чувствам се странно. - Аз също.
Само ние двамата. Облечена така, ми напомня за нещо.
За какво?
Старите времена.
Добре ли си? - Да, добре съм.
Време е за шоу.
Не, слушай, човече. Казват ми, че купонясват така всеки ден.
Това е ненормално. Ще трябва да се преместя тук.
Мисля да създам нова култура. Ще се нарича "Черен арабин".
Как върви, Тедж? - Почти сме на позиция.
Задачата ни е, да се движим в синхрон.
Само така ще успеем.
Всеки трябва да си свърши работата. Визирам теб, Роман.
Държиш се наистина непрофесионално, Тедж.
"Окото на Бога" е някъде в колата.
Но я държи в сейф. - Приблизително, 8-10 охранителя.
Да не говорим за принца и личната му охрана.
Камерите са близо до северната стена. Там, където е сейфът.
Налага се да влезем в системата им. Ще ни е нужен достъп от стаята му.
Добре, мой ред е.
Извинете.
Търсех… - Партито е в другата посока.
Какво? - Достъпът тук е ограничен.
Влезем ли вътре, Рамзи ще проникне в мрежата и отвори вратата.
Следователно и да открием чипа. - Пропусна нещо.
Аз какво трябва да правя? - Не, нищо не сме пропуснали.
Прави това, което умееш най-добре. - Което е?
Да блести така, както само Роман Пиърс може.
Дойдохме си на думата. - Добре, Тедж, вътре съм.
Намери предавателната кутия.
Кабелът, който търсиш е CAT5, 350 MHz. Предполагам са няколко.
Но този ще е двупроводен, със защитна оплетка.
На английски, Тедж. - Оранжевата жичка.
Добре, дами и господа, на пилотската седалка сме.
Роман. - Прави това, което умееш най-добре.
Рожденият ден е твой. Жасмин, нали?
Господи, не това с рождения ден.
Честит рожден ден! Оттук.
Съжалявам. Оттук.
Извините ме за секунда.
Много благодаря. Слушайте, хора, съберете се наоколо.
Чуйте това, което ще ви кажа.
Събрали сме се тук, за да отпразнуваме 18-ия рожден ден на Жасмин.
Честит рожден ден, скъпа!
Иска ми се да не го бях виждал.
Рамзи, отвори я. - Прието.
Вътре сте.
Осъзнаваш ли какво е това? Ликан Хайпърспорт.
3,4 мил. долара. Ускорява до 100 км/ч за по-малко от три секунди.
На брой са само 7 в света, а той я държи в трезор.
Няма нищо по-тъжно от това да заключиш звяр в клетка.
Сега наистина ми се иска да го ударя. - Добре.
Да се захващаме за работа.
Ще се справиш, нали? - Действай.
Ще повярваш ли, че го нокаутирах с чара си?
Не си толкова чаровна, кучко.
Натрапници. Заключете долу.
Тедж, губим контрол над системата. - Знам.
Виждам го. - Казвай, Тедж?
Системата опитва да ни отхвърли. - Дами и господа, слушайте…
Това ли са танцьорките? Това вече е купон.
Някой от вас отидоха до тоалетната и видяха, че лакът за коса липсва.
Да, тя беше. Благодаря ви.
Дами и господа, щастливи сме, че сме тук.
Само какви бомби криеш там. - Не го каза.
Наистина ли го каза?
По дяволите, не и вратата!
Брайън, побързай!
Опитваме, но ще загубим. Трябва да побързате.
Слава Богу, че се появи.
Партито долу беше скучно.
Налага се да излезете оттам. Охраната се е насочила към вас.
Брайън, зарежи го.
Тедж, вземаме колата.
Това е, което правя. Разбирате ли какво ви казвам?
Лети, кажи нещо. Добре ли си?
Не мога да я задържа още дълго. Губя контрола. Изчезвайте оттам!
Щом не можеш да я издържиш, мини през нея.
Успокой се, човече.
Време е да освободим звяра.
Остани с мен.
Да се махаме оттук.
Дом, колите не летят!
Колите не летят! По дяволите!
Няма спирачки. - Какво?
Няма спирачки! - По дяволите.
Скачай!
Още ли ти липсват куршумите, Брайън?
Ето го и самото бедствие. - Съжалявам.
Дадох ви покани за най-ексклузивното парти в Абу Даби.
Сафар. - Откраднахте автомобила на домакина,
скочихте между два небостъргача… - Всъщност бяха три.
Значи са били не два, а три. Моя грешка.
Имаш интересна интерпретация за безопасността, г-н Торето.
Мислех, че сме се разбрали.
Понякога трябва да играеш с картите, които имаш.
Ето защо предпочитам да раздавам картите.
Лека вечер.
Не съм желан в собствения си сервиз. Чудесно.
Ако не възразяваш.
Брайън.
Дай му го.
Всички тези неприятности, заради това малко нещо.
С цялото ми уважение, Дом, свърши страхотна работа, всички вие.
Хората ми са мобилизирани и изцяло на ваше разположение.
Ти си на ход.
Рамзи.
Включи го и ми намери Шоу.
Това е лудост.
Благодаря.
Дай ми секунда.
Какво прави в момента. - "Ловува".
Хаквам камерите в кулата.
Ще започнем оттам, където видяхме за последно Шоу.
Това е той, точно там. - За какво са тези цифри?
Лицево разпознаване.
Ще го търсим през всяка една камера.
Всяко аудио устройство.
Изглежда, че се крие тук.
Идеално. Фабрика, далеч от хората. Много места, където да се скрие.
Ти промени напълно света на хората.
Поздравления. - Може ли да проверя имейла си?
Два часа до зазоряване.
След това отиваме за Шоу.
Преоблечете се.
Тръгваме веднага.
Ти, екипът ти и аз.
Мисля, че каза на зазоряване?
Хората ми са най-добрите шофьори в света.
Но не са убийци. - Казах ти, че ще го каже.
Познавам те твърде добре, Дом. Идвам с теб.
Сформирахме си малка ловна дружинка.
Да хванем тази сянка.
Близо сме, момчета. Пригответе се за рокендрол.
Пристигнахме. Оръжия в готовност.
Готов ли си за това? - Да.
Наслади се на последното си хранене.
Само това ли сте? Това ли заслужавам?
Десетина души? - Мисля, че сме ти предостатъчно.
Готов съм да срещна създателя ми. А ти?
Какво очакваше, Торето? Да ме хванеш неподготвен?
Да стоя тук, развяващ бялото знаме?
Чувал ли си поговорката: "Врагът на моя враг, е мой приятел"?
Аз нямам приятели.
Имам семейство.
Аз пък имам много приятели.
Във формация, Шепард, води! - Разбрано.
Залегнете!
"Окото на Бога".
Мислеше, че ще вляза там без нея ли?
Ранили са те лошо. - Виж, Торето…
Знам, че няма да ме послушаш.
И че няма да се вслушаш в това, което ще ти кажа.
Но истината е, че трябва…
… да опиташ белгийската бира, човече.
Това е нещо специално. - Белгийска бира?
Трябва да те откараме до болница. - Не, не трябва.
Имам си своя застраховка.
Медиците ми са в режим на готовност. На път са.
Спри колата, хлапе!
Дом, трябва да защитиш Рамзи.
Докато е жива, те знаят, че тя може да ги намери.
Няма да се спрат, докато не я хванат.
И този път ще дойдат с всичко, с което разполагат.
Няма да те изоставя. - Ти не, аз ще го направя.
Върви, Дом.
Харесва ни или не, войната ни застига.
А щом се задава война…
Ще я водим по улиците, които познаваме най-добре.
Отворен съм за предложения, но това е лудост, човече.
По петите ни са наемници с истински оръжия.
Не ме е страх, но…
Аз дори нямам оръжие. - Оръжие?
Имаме цял град. - Ще ни е нужно повече от това.
Ако използват "Окото на Бога", всяка камера в града е тяхна,
което значи, че може да пуснем вирус. - Ще имаме достъп.
Искаш да хакнем хакнатото от мен устройство.
Забележително. - Да, но има един проблем.
Обхватът на сигнала. Не може да ги хакнем,
ако са по-далеч от 3 км. - Твърде близо.
Близо? Тези типове са военни.
Ако сме на 3 км от тях, вече сме мъртви.
Не знам за вас, но аз не планирам да умра днес.
Има само един начин да останем живи.
Ще играем на "стой далеч" с Рамзи. - Какво?
Не могат да ни хванат, ако се движим. - Аз поемам Шоу.
Значи планираме да играем на "горещ картоф", така ли?
Защо имам предчувствие, че няма да те видя отново?
Ще се върна за това.
Обещаваш ли?
Обещавам.
Брайън, добре ли си? - Мия, слушай…
Предстои нещо. Ако не ме чуеш след 24 часа…
Искам ти и Джак да продължите напред.
Разбра ли?
Разбра ли какво казах? - Не мога да го направя, Брайън.
Не мога.
Ще си имаме още едно бебе.
Момиченце.
Ще има нужда от баща си. Приключи с това, което правиш,
и се върни у дома при нея.
Трябва да се прибереш при нас.
Съжалявам, че не ти казах преди това.
Боях се, че ще те разочаровам с този обикновен живот.
Най-доброто решение, което съм вземал е да вляза в магазина…
… и да купя първия сандвич.
Сандвичът беше ужасен.
Знам, но изядох доста от тях.
Обичам те, Мия.
Не го прави. - Какво?
Начинът, по който го каза, прозвуча като сбогуване. Кажи нещо друго.
Добре, целуни Джак от мен.
Ще го направя.
Обичам те, Брайън.
Обичам те, Мия.
Едно последно каране.
Включи "Окото на Бога" и ги открий.
Засякох нещо.
Успешна идентификация. Това е Торето.
Засякохме ги между "Хилт" и 7-ма.
Да го последваме ли? - Не, нека Шоу се погрижи.
Намери Рамзи. - Да, сър.
Не знам защо продължаваме да обикаляме.
Защо просто не спрем в парка и да помислим над всичко това?
Защото не става така.
Трябва да сме близо до лошите, за да може Рамзи да ги хакне.
Не се ли движим, сме лесна мишена за тях.
Моля те, концентрирай се върху мисията, за да не ни убият.
Мишената е засечена. Вози се в син GT-R.
Хора, тук са. - Колко коли?
Там е проблемът, николко.
Да ги пораздвижим. По мой сигнал.
Три, две, едно…
Давай.
Безполезно е, не може да се скриете от "Окото на Бога".
В обхват. Рамзи, започни хакването! - Започвам…
Сега.
Сър, мисля, че някой опитва да проникне в системата.
Това е Рамзи. Пусни "Хищника".
Освобождаване на "Хищника".
Мисля, че изгубихме хеликоптера.
Имаме по-голям проблем сега.
Мили Боже.
Какво правиш? - Връщам се към старата школа.
Връща се!
"Хищникът" е над тях. - Приготви ракетите!
Разбрано.
Огън!
По дяволите!
Някой да поеме. Роман, къде си?
На път съм!
Пресрещни ме на 3-та и "Спринг". - Разбрано.
Наполовина готови сме. - Вземи компютъра и отвори прозореца!
Какво? - Направи го веднага!
Трябва да го направиш.
Огън!
Успя! Не мога да повярвам, че го направи.
Все още опитват да ни хакнат. - Какво?
Все още засичаме Рамзи. - Остави дрона да търси.
Сигналът трябва да идва отнякъде.
Извънредни вечерни новини от Лос Анджелис.
Това може да бъде описано само като моторизирана война.
Полицията бе ангажирана в преследването им на високи обороти.
Хванахме ги. Сигналът идва от онази кула.
Унищожи я!
Торето.
Почакай, какво стана? Бяхме почти готови.
Прекъснаха сигнала. - Какво искаш да кажеш?
Брайън, свалиха кулата.
Тате, какво става?
Татко трябва да отиде на работа.
Добре, малката. Елена скоро ще е тук.
Знаеш правилото. Чукни три пъти.
Мислеше, че ще е улична битка ли?
Защото ще бъде точно такава.
Трябва да има друг начин. - Почакай, наблизо има други кули.
Брайън, ако се добереш до покрива на едната,
ще поемем ръчно контрола и да довършим работата.
Заемам се.
Сър, чухме ли това? О'Конър ще опита да възстанови контрола.
Ще опита да рестартира устройството. - Дръж дрона над момичето!
О'Конър е някъде между 6-та и "Стейт".
Не му позволявайте да стигне дотам!
По петите ни са! - Не са готови за това.
По дяволите!
Първо танк, после самолет. Сега имаме космически кораб?
Не е космически кораб, дрон е! - Дрон?
Сега ще го кажеш отчетливо… сякаш вече знаеш какво става?
Затвори си устата и карай!
Лети, футболната топката е в пламъци! Трябва ни помощ.
Дръж се, идвам.
Рамзи, бъди готова отново да го направиш.
Ракетата е в готовност. - Огън!
Целта е унищожена.
"Окото на Бога" все още ги засича. - Как е възможно?
Хайде.
Да вървим!
Сменили са колите. - Какво?
Трябва да се омитате, идва след вас, и то бързо.
Разбрано. - Ако и тази кола бъде унищожена,
кой ще ни спаси? - Да ни спаси, скъпа? Никой.
Къде са в момента? - Шест преки на изток.
Накъде, Тедж? - Има асансьор около сервизния център.
Ще те отведе директно до предавателната кутия.
Брайън, трябва да побързаш!
Твърде бавен си!
Връща се. - Ще му се изплъзнем в тунела.
Прихванах ги. - Огън!
Не мога да му се изплъзна.
Ракетата е в готовност. - Довърши ги.
Няма начин.
Какво се случи? - Сър, някой току-що свали дрона.
Какво?
Доведе ли кавалерията?
Жено, аз съм кавалерията.
Разбира се. - Кой е това?
Това е Хобс.
Пред предавателната кутия съм. - Кабелът за достъп е на таблото.
Свържи го към телефона си. Рамзи ще бъде отново онлайн.
Рамзи, давай!
Брайън, успя. Вътре сме.
ДОСТЪП ОСИГУРЕН
Върнахме си "Окото на Бога".
Загубихме "Окото на Бога". - Какво? По дяволите.
Спецчастите ще са тук след три минути. Трябва да се махаме.
Тедж, Роман, на път съм. - Ще се видим там.
Засякох Торето.
Шоу е все още там. - Значи приятелството ни приключи.
Направи го.
При уличните боеве…
Улицата винаги побеждава.
Сбогом, Торето.
Свали го!
Копеле.
Имам нужда от помощ, обстрелват ни!
Нужна ми е помощ!
Измъква се! - Спри го.
Дом!
Хайде. Хайде, приятел.
Диша ли? - Ето какво искам да направиш.
Дръж главата му наклонена. Ето така.
Запуши носа му, дръж главата му под наклон, вдишай.
Хайде, Дом. Хайде, по дяволите!
Продължавай да вдишваш! Давай, вдишай.
Хайде, дявол го взел. Направи го, Дом, искам да дишаш!
Хайде, Дом, върни се. Хайде, приятел!
Защо спря? Вдишай!
Вдишай! - Махни се от него. Спри!
Моля те.
Дом, скъпи…
Знам, че изпитваш болка, но искам да ме чуеш.
Остани буден и се съсредоточи върху мен.
Спомних си всичко.
Заля ме като потоп.
Онази нощ в Доминиканската република.
Нощта, в която се оженихме.
Носите ли пръстен?
Това ще свърши ли работа?
В този момент притежаваме вечността.
Никога вече няма да си самотен. Ще те последвам, където и да поемеш.
Ти караш, аз карам. Бориш се, аз също.
Ако ти умреш, Доминик Торето, ще умра заедно с теб.
Винаги ще те обичам.
Ако умреш, умирам и аз.
Не съм готова да напусна това място.
Моментът все още е наш.
Спомних си всичко.
Спомних си абсолютно всичко.
Беше въпрос на време.
Защо не ми каза, че сме женени?
Защото не можеш да кажеш на някого, че те обича.
Сигурен ли си, че имаш достатъчно подкрепление, Хобс?
Не са за мен.
Тук са да защитават теб…
… за да не те убия.
Знаеш, че това няма да ме задържи, нали?
С нетърпение очаквам да прокопаеш 38 метровата стена от бетон и стомана.
Юмрукът ми и чувалът за трупа ти ще те чакат от другата страна.
Съветвам те да започваш да копаеш, момче.
Тате, ела да поиграем.
Хей, приятелче.
Дългът зове. - Така е.
Хайде, да хванем мама.
Трябва да почернеем, понеже слънцето грее…
не много, но аз мога да стана доста черен.
Защо ме прекъсна? - Затвори си устата за две секунди.
Отвори си очите.
Красиво е.
Там му е мястото. - У дома.
Там, където винаги трябва да бъде.
Сега нещата ще бъдат различни.
Не искаш ли да се сбогуваш?
Никога не е сбогом.
Беше един дълъг ден…
… без теб, приятелю мой.
И ще ти разкажа всичко за него…
… когато се видим отново.
Извървяхме дълъг път…
… оттам, откъдето започнахме.
Ще ти разкажа всичко за него…
… когато се видим отново.
Когато се видим отново.
Първо и двамата излизаме на пътя и настроението е страхотно.
И това, което се превръща в приятелство…
Едно приятелство се превръща във връзка…
И тази връзка никога не ще се разруши…
И любовта никога не ще изчезне…
И когато братството е на първо място
границата никога няма да бъде премината.
Поставена е от самите нас.
Когато трябва да се определи границата.
И тази граница е това, което ние достигаме.
Така че не ме забравяй, когато ме няма.
Мислеше да си тръгнеш, без да се сбогуваш?
Преди си казвах, че живея за тази четвърт миля в даден момент.
Именно заради това сме братя.
Защото с теб сме еднакви.
Колата ти. - Моята кола?
Свободен си. - Дом, мил дом.
Как я караш, брато? - Благодаря за поканата.
Искаш ли да покараме?
Независимо къде се намираш…
… На четвърт миля,
или на другия край на света…
Най-важното нещо в живота винаги ще са хората в тази стая.
Точно тук и точно сега. Наздраве за това.
Винаги ще си с мен.
И винаги ще си мой брат.
В ПАМЕТ НА ПОЛ
Превод и субтитри » haskotoo